Zasnovano na istinitim događajima
VELIKE OČI
"To što je Kin urado je odlično. To mora biti dobro.
Da je loše, ne bi se svidelo tolikom broju ljudi."
Endi Vorhol
Pedesete su bile dobre godine. Ako ste muškarac.
Ja sam Dik Nolan, zarađujem za život kao novinar.
Ovo je najčudnija priča koju sam ikad pratio.
Počela ja ne dan kada je Margaret napustila svog muža
mnogo ranije od trenutka kada je to postalo moderno.
Idemo, Džejn.
Šečeru! Uspela si!
Stigla si u Nort Bič! - Didra, vidi ti nju!
Di En.
Di En? - Znam.
Snimala sam nešto i Didra je zvučalo kao moja mama.
Pa, sve si odbacila zbog ovog? Smestila si se? Kako je Džejn?
Džejn je dobro, ide u finu školu...
Znaš, teško joj je bez oca...
Ne znam da li ću moći... - Prestani! Bolje ti je bez njega.
Među nama, Frenk mi se nikad nije sviđao.
Bila si deveruša!
Tačno, zato sam i ćutala!
Ali ako te vidim da opet grešiš, reći ću ti.
A sada, malo zabave.
Za džez, "Hangri aj". Za italijansko, "Vanesa".
Za spasenje, budistički hram. Za umetnost, galerija "Šest".
Izlažu samo moderno? - Svi izlažu samo moderno.
U suterenu imaju espreso. - Espreso? Šta je to? Frižider?
Moraćeš mnogo toga da naučiš.
U to vreme, žene nisu napuštale.
Ne ako nisu imale posao ili neku sigurnost.
Sve što je ona imala bile su slike u prtljažniku
i ćerka na zadnjem sedištu.
Sa srećom!
Ovde nema mnogo dama.
Vaš muž odobrava da radite?
Moj muž i ja smo razvedeni.
Razvedeni?
Znam da nemam radno iskustvo,
ali zaista mi...
treba mi ovaj posao, moram da izdržavam ćerku.
Ne umem dobro da predstavim sebe, ali imam slike, mogla bih...
Da vam pokažem moj portfolio,
Studirala sam na Votkins umetničkom institutu u Nešvilu.
Zatim časove ilistracije u Njujorku, ovo je...
Ovaj pastel je moj rad.
I...
Ovo je ugljen...
portret.
Vi shvatate da je ovo firma za nameštaj?
Okej, izgleda dobro.
Da li ti se nešto sviđa? - Ovo bi moglo.
Ovo je fino. - Jeste.
Vaš rad je dopadljiv.
Hvala. - Koliko košta?
Danas je specijalna cena, dva dolara.
Daću vam jedan.
Može. - U redu. Hajde, Dilane.
Izvoli, sedi.
Kako se zoveš? - Ja sam Dilan.
Koliko si star? - Devet godina.
Devet godina...
Mone?
Mone! Pa... to je izuzetan kompliment.
Uz dužno poštovanje, ne bih se složio,
ja sam više u tradiciji Pisara.
Priđite... priđite bliže.
Hajde, priđite!
Pogledajte ovaj odvažni spektar jakih boja!
Hoćete da ih dodirnete?
Hajde!
Učinite to!
Nanos je debeo, nećete je polomiti!
Cena je 35 dolara.
Izvinite me na sekund!
Izvoli. - Hvala.
Bolja si od te sitnine.
Ne bi trebalo da prodaješ tako jeftino.
Drago mi je da im se sviđa.
Prošla si tu stanicu. Tvoje srce je u tvom radu...
Kako se zoveš?
Margaret.
Zar ne bi rađe flertovao sa onom devojkama?
Ne. Meni se ti sviđaš, Margaret.
Ulbrik.
Znaš šta, Margaret Ulbrik? Potcenjuješ sebe.
Pokazaću ti kako se to radi.
Devojčice!
Da li bi volela da ti portret uradi svetski poznata Margaret Ulbrik?
Kraljica luke!
U trenu će uhvatiti tvoju dušu!
Ne. - Šta, ne?
Zar ne želiš da si ti na ovom divnom crtežu?
To jesam ja.
I to sam ja.
Ova je početa kao ja, a onda je mama pretvorila i kineskog dečaka.
Izvinjavam se, pogrešno sam shvatio situaciju.
Bolje da odšetam dok se ne pojavi g. Ulbrik i tresne me po oku.
G. Ulbrik je van slike.
Dobro veče, Anri. - Gospodine Kin.
Izvini što nisam nazvao. - Vaš stalni sto je spreman, madam.
Dobro veče. Pođite za mnom, molim.
Ne moram da plaćam! Poklonio sam sliku šefu!
Znaš šta je rekao? - Šta?
"Niko ne slika Monmartr kao Valter Kin".
Ne mogu da verujem da si živeo u Parizu.
Najbolje doba mog života.
Nikad nisam letela avionom.
Moraš iskusiti takve stvari, moraš ih zgrabiti!
Ja sam želeo da budem umetnik, samo sam krenuo!
Studirao sam slikanje u Buz Artu, živeo u stanu na Levoj obali (Pariz).
Preživljavao na hlebu i vinu. - Ti si romantik.
Tačno tako!
Naravno, napustiti buržoaski život nije bilo lako.
Dao sam otkaz na poslu.
Napustio ženu.
Da... takvi izbori nisu laki.
Ja nikad nisam bila slobodna.
Bila sam ćerka, pa žena, potom majka.
Sve moje slike su sa Džejn jer ona je jedino što znam.
Ne kritikuj svoj rad.
Imaš zadivljujuć talenat.
Ti možeš da gledaš u nekoga i da ga nacrtaš na platnu.
Ti možeš da naslikaš ljude.
Ja mogu samo stvari da naslikam. Moje scene ulica su...
šarmantne.
Ali na kraju dana one su samo kolekcija zgrada i trotoara.
Valtere, kladim se da može naslikati šta god poželiš.
Kad me tako gledaš mogao bih da poblentavim.
Izvini.
Ovo se brzo odvija.
Dugo nisam bila na sastanku.
Džejn, dušo, ne vrpolji se.
Mama, posle toliko vremena moraš znati kako izgleda moje lice.
Hej, tvoje platno je prazno. - Inspiraciju ne možeš ubrzati.
Džejn!
Ne gnjavi g. Kina, znaš da kreativnost dolazi iznutra.
Ne brini. Ne gnjavi me.
Mogu li te nešto pitati?
O čemu se tu radi sa tim velikim, ludački očima?
Verujem da možemo videti stvari... u očima.
Oči su prozori duše.
Da, ali...
Slikaš ih kao palačinke, potpuno van proporcije.
Kroz njih izražavam svoje emocije.
Uvek sam ih tako slikala.
Kao devojčica sam imala operaciju od koje sam bila gluva neko vreme.
Nisam mogla da čujem, pa sam... počela da zurim...
Uzdala sam se u ljuske oči...
Valtere?
Hej, pomislih da si ti!
Drago mi je da te vidim.
Da li su odgovorili iz grada za onu promenu?
Mojim ljudima je potrebna građevinska dozvola za prvi sprat.
Dobiću odgovor do četvrtka. - Da? Odlično!
Preneću arhitekti.
O čemu se tu radi?
Nisam želeo da znaš...
Radim sa nekretninama.
Trgovac nekretninama? - Da.
Veoma uspešan trgovac, najplaćeniji već tri godine.
Stidiš se toga?
Svaki tupan može biti rentijer.
Jedino što sam uvek želeo jeste da živim od umetnosti...
Pokušao sam da krenem od čistog početka.
Nisam mogao da presečem.
Ja sam samo vikend slikar.
Hvala, samo uđi.
Stavi to tamo, samo da...
Ovde? - Da, može.
Samo da nije... na putu.
Ovo je...
nešto... na čemu radim.
Možeš da vidiš...
da radim na...
Zdravo, uzela sam poštu.
Šta je bilo?
Frank hoće da uzme Džejn.
Kaže da nisam dobra majka... - Ti si odlična majka.
Rekao je sudu da...
da nemam odgovarajući dom,
i da je van mojih mogućnosti
kao samohrane majke... - Udaj se za mene?
Ne traži razlog da kažeš ne.
Jer ja imam milion razloga da kažem da.
Znam da ne zvuči razumno...
Ali pomisli na zadovoljstvo koje ćemo imati.
Brinuću o vama, devojkama.
Margaret... Na kolenima sam!
Hajde, šta kažeš? Hajde da se venčamo!
Možemo na Havaje za vikend! - Havaji? Venčanje?
Ne znam, Valtere. Luda sam za tobom, ali sam i sluđena sada.
Zašto bi išli na Havaje? - Jer si princeza.
Zaslužuješ da se venčaš u raju.
Bio si u pravu. Ovo je raj.
Samo Bog je mogao da stvori ove boje.
Znao sam da će ti se svideti.
Možemo li ostati ovde zauvek?
Ne znam za zauvek...
Ali mogao bih da sredim za još jednu nedelju.
Ovo je vodopad a vazduh je tako svež da ga možeš okusiti.
Ovo je starinski oltar,
to je Kejnova statua, bog stvoritelj.
Pomolila sam se.
Ovde su Valter i Džejn, prave pešćani zamak.
Pa, ovo je bilo brzo.
Kad si se doselila ovde, ja sam imala samo dva sastanka a ti si već venčana.
Postojala je praznina u mom životu a Valter ju je popunio.
Valter je popunio mnoge stvari.
Prevrnuo je svaku suknju u umentničkim krugovima.
Pričaš o mom mužu! - Znam, zato i pričam.
Nisam naivna.
Jesam naivna, ali znam za koga sam se udala.
Valter ume da bude brz ali je brižan i dobar je sa Džejn.
Samo tražimo novi početak. Razvedena sam, sa detetom.
Valter je blagoslov.
Hvala.
"Na pragu ste velikog uspeha."
Veličina ove kompozicije jeste njena spontanost.
Slika nema centar vizuelne pažnje.
Sva je od poteza. - Definitivno.
Jak uticaj tačista.
Čula sam da je Tab Hanter bio ovde da ih pogleda.
Pa... ne bih smeo da kažem...
Isuse!
Nemoj sada da uđeš, molim te!
Rubene, dobar dan!
Imaš li minut?
Valtere, u uljudnom društvu postoji reč "sastanak".
Doći ću ja kasnije.
Danas ćeš voleti moj rad.
Zar ovu nisam već video?
Ne, ta je naslikana u 5. arondismanu.
Ovo je 6. arondisman.
Ne razumem. U Parizu si živeo nedelju dana.
Kako i dalje praviš slike? - Sve je ovde.
I ovde.
Ovde neće visiti.
Valtere, ti znaš da mi ne tražimo takav izraz.
Ti si bukvalan.
Umetnost nije moda. - Jeste!
Ljudi traže Kandinskog, Rafka! Oni ne žele...
sentimentalne ulične prizore.
A ovako nešto?
Mili Bože, ušao si u novi period!
Ne, to je od moje žene.
Zašto su oči tako velike?
Kao velike gumene bombone. - To je ekspresionizam.
Sigurno ga prepoznaješ.
Drago mi je da ste se našli.
Pa, šta kažeš? - Ne, to nije umetnost.
Nije umetnost? - Poslednja strana časopisa!
"Nacrtaj kornjaču i osvoji nagradu"!
Kako se usuđuješ? Mnogi će ovo voleti!
Niko od onih što uđu u ovu galeriju.
Ukloni ovaj nered pre nego što stigne policija za ukus.
Nikad nećemo ući...
Tajno društvo galerista i kritičara
sastaje se nedeljom na ručku da odluče šta je dobro.
Kao Makarti i njegova saslušanja.
"Ovog slikara blagosiljam, ovog slikara proterujem".
Mislim da ljudi kupuju umetnost jer ih dotiče.
Da, ti živiš u bajci.
Ljudi ništa ne otkrivaju!
Kupuju umetnost jer je na pravom mestu u pravo vreme.
Pozdravimo Kala Džejdera!
Ostanite u blizini za ponoći šou!
Uživajte, uživajte.
Izvini me.
Hej, Banduči, divna muzika večeras.
Zapaljivo. - Hvala.
Valter Kin. Ja sam slikar.
Gledao sam vaše zidove.
Veoma obični.
Možda ste u pravu. Koju boju imate na umu?
Ne, ne, ja sam umetnik. Živeo sam u Parizu.
Sada sam se doselio u Države i...
tražim...
Izložbeni prostor. - Meni se klub sviđa kakav jeste.
Ako su vam dela tako dobra, stavite ih u muzej.
Poštujem to, vi ste poslovni čovek, niste dobrotvorna ustanova.
Recimo... da iznajmim vaše zidove?
Valtere, Margaret? Spremni?
Ljubitelj umetnosti! Mogu li pomoći?
Samo tražim klonju.
Hvala.
Vidi ovo dete!
Tako je tužna.
Da li je siromašna? - Zaboravljena je.
Dođe mi da zaplačem.
Vi ste Kin? - Da, jesam.
Vi ste opak slikar.
Hvala, mnogo hvala.
Vaš rad je veoma snažan.
Tako mnogo emocija u tim očima.
Nešto nije u redu?
Ne. Nisam shvatio da mislite... siroče.
Razumeo sam. Umetnik ne želi da se rastane od omiljennog dela.
Srce, hvala ti, volim ga!
Eto me brzo!
Hej, Pikaso! Fina gužva, a?
Ne bih znao obzirom da si me smestio u zapećak.
O čemu pričaš? To je glavno šetalište. Ljudi piju, moraju da se olakšaju.
To je uvredljivo!
Kad ljudi vide umetnost, ne treba da misle na sranje!
Hej, pazi na jezik! Dame su prisutne!
"Tuča u kafani: pesničenje Bandučija i umetnika"
Nikad pre nisam položila kauciju!
Izvini, Banduči se podsmevao našem radu, pa sam ga udario.
Otkad si ti tako uvredljiv? Umetnici moraju da trpe kritiku.
Već sam bio na lošem mestu.
Popio sam, a onda sam naveo nekog tipa da misli da sam ja naslikao velike oči.
Molim?
Ne razumem zašto bi uradio tako nešto?
Nesporazum.
Nisam hteo da baksuziram prodaju.
Nemoj to da ponoviš.
Hej. - Ne davi me.
Samo ću da uzmem moje stvari.
Možeš li da veruješ, rasprodati smo, a nemam glavnu zvezdu!
A ponedeljak je!
Valtere, bili smo na naslovnoj strani!
Ljudi dolaze jer hoće da vide glupe slike oko kojih smo se posvađali!
Muka mi je od tebe, Kine! - Vidimo se na sudu!
Kučkin sine! Tužiću te za napad!
Muka mi je od tebe i tvojih slika!
Tužiću te za napad, za vređanje!
Valter Kin nije bio vešt čovek.
Ali veština ne prodaje.
Da, gospodine.
Veliku hrpu govana ste vi gospoda prosuli ovde.
Dik Nolan, istraživač.
Hej, ortak, mirno spavaj.
Ove stvari jedem sa kašikom, materijal za pisanje, moja klumna.
Mislio sam da pišete samo o poznatima.
Banduči je poznat, a ti si ga udario.
Sada si poznat.
Časti me pićem.
Hej, Gari.
Ja ću Vard Ejt, zamrznut. Moj drug će isto.
Dakle, Valtere.
Pričaj mi o svom radu.
Kada sam bio u Parizu... - Isise, nemoj o njima!
Mislio sam na decu skitnice.
Budi se!
Bila si hit!
Kakva noć! Prodao sam sve velike oči!
Obožavaju te!
Zbog onog članka, klub je bio krcat!
A onda se pojavio slavni novinar!
Treba mi još slika!
Valtere! - Sada!
Naravno! Ovo je šansa.
Bićemo razbijački tim!
Ja ću raditi u klubu, a ti ćeš ovde raditi ono što voliš!
Prestani!
Volim te.
Jedan pesnik je rekao da su oči prozori duše.
Zato ih slkam tako velike, uvek sam tako radio.
Ako vas zanima taj stil, radim nekoliko novih komada.
Plavokosa devojčica u žutoj haljini.
Srce će vam prepući.
Valtere.
Bejbi, otkud ti ovde?
Zašto lažeš?
Izvinite me.
Uzimaš zasluge za nešto što nije tvoje!
Pokušavao sam da sklopim posao. - Ova deca su deo mog postojanja!
Ja sam prodavac, znaš da kupci plaćaju više kad upoznaju slikara.
Nisu mogli da me upoznaju jer si mi rekao da ostanem kod kuće!
Zarađujemo, tvoj džep, moj džep, u čemu je razlika?
Olako ovo shvataš. - Nikako!
Ovde se ne radi o egu!
Želiš da kažeš da ti radiš slike ulica? Može, ne smeta mi.
Kaži da ih majmun slika.
Drago mi je da ti možeš da odbaciš svoj rad bez emocija ali...
Dušo, samo želim da ih svet vidi.
Da li bi da su ti deca u ormaru ili da vise u nečijoj sobi?
Ko je taj čovek? - Dino Oliveti.
Pisaće mašine.
Zaboravi na njega, ne govori engleski.
Hej, Banduči! - Dobrodošao!
Drago mi je da te vidim.
G. Oliveti je očaran ovim slikama, želeo bi da zna ko je umetnik.
Ja.
5.000 dolara.
Dobili smo 5.000 dolara. A ta ti nije bila među boljima.
Misliš, tvojih dobrih? - Ne, ne, ne!
Dobro, naših, naših dobrih.
Sada smo izloženi u kolekciji italijanskog industrijalca Olivetija!
Sa njegovom podrškom dolazi reputacija.
Sa reputacijom dolazi poštovanje. - A šta ćemo sa poštenjem?
Na platnima piše Kin! Ja sam Kin...
Ti si Kin!
Od sada pa nadalje... mi smo jedno i isto.
Moji izvori kažu da gradonačelnika danas očekuje veliko iznenađenje.
U ime dece sveta
poklanjam ovu sliku gradonačelniku San Franciska.
Moji izvori mi kažu da je sovjetski ambasodor u gradu.
U ime mira, putem kulture,
poklanjam ovu sliku narodu Sovjetskog Saveza.
"Crveni luk", u 9:30.
Džon Kroford je rezervisao sto.
G. Kroford, u ime priznanja vašeg filmskog rada
darujemo vam ovu sliku.
Mačka je pobegla iz vreće!
Mogu da objavim da je lokalni slikar Valter Kin
otvorio svoju galeriju.
"Nove slike, Kin"
Ruben će se zagrcnuti kad vidi ovo.
Sećam se kada je mama to naslikala.
Sigurna si? To je bilo veoma davno.
Naravno da sam sigurna, stari stan, sedela sam na hoklici u kuhinji.
Ne, srce, zbinila si se, ja sam to naslikao.
Ne, mama je. Imala sam plavu haljinu.
Mnoge devojčice imaju tu haljinu.
Ti dobro zapažaš!
Ja sam je naslikao imitirajući mamin stil.
Sećaš se stila kojim je slikala?
Dobro si to uradio.
Zdravo.
Izvinite, nikad ovo nisam ranije radila, ne znam...
Odrasla sam kao Metodist. Ako je to problem, mogu da odem.
Ne, ne, molim vas.
Ne odbijamo ljude. - Dobro.
Šta vas muči?
Lagala sam svoje dete.
Zašto ste to uradili?
Moj muž... primorao me je na to.
Nikad je nisam slagala do sad, nisam takva vrsta osobe.
Da li je muž takva osoba?
Mislim da nije.
On voli da priča priče, tada malo preteruje ali...
On je dobar čovek.
Pokušava da uštedi novac da nam kupi kuću...
Šta je sa detetom? Da li će ga ta laž povrediti?
Povrediti? Ne, ne.
Ne, ja... Ja ne...
Samo tražim neke odgovore.
Moderni svet je komplikovano mesto.
Povremeno,
decu treba zaštititi
od nekih istina.
Ne, to nije...
Čini se da vaš muž pokušava da učini najbolje u nesavršenoj situaciji.
Odrasli ste kao hrišćanin, znate šta mislimo,
muškarac je glava kuće.
Možda bi trebalo...
da verujete njegovom sudu.
Galerija Kin, otvaranje, 1960.
Mislim da je jeziva, tugaljiva i amaterska.
Tačno. Volim ga.
Poranili smo.
Hvala.
Zdravo, bejbi. Strava parti.
Pravi događaj! Gde su tvoji radovi?
Odlučili smo da ovo bude samo Valterova izložba.
Jeste? Zašto bi to uradili?
Zato što je Valter više poznat.
Čudno.
Valtera ne doživljavam kao slatko, gladno mačence.
Lepo je što te vidim. Hvala ti što si došla.
Vaš muž je veliki talenat.
Da li i vi slikate?
Ja... ne znam...
Zanima me vaša tehnika. Koliko vam je trebalo da je završite?
Ta?
Verovatno... nekoliko meseci.
Pravo razmišljanje, skiciranje, a onda samo ja i uljane boje.
Ulje? Zar ovo nije akril?
O, ta, da!
Da, gomila ideja...
vrte se po mozgu.
Pa, odakle dobijate ideje?
Kako to mislite?
Mislim...
Zašto su na svim slikama deca?
Vreme za Džona Kenedeja, osvrt na delo Valtera Kina.
Kinov rad je u potpunosti beznačajan.
On nije član Udruženja zapadnih umetnika.
Nije osvajao nagrade.
Vredan je pomena samo u trač kolumni izvesnih novina.
Kritičari su potebni društvu zbog g. Kina
Da ga zaštite od takve grozote.
Mama!
Mogu li da uđem?
Ne, ne možeš. Mama je trenuno zauzeta.
Šta radiš?
Šećeru, dođi!
Moraš poštovati maminu privatnost.
Ponekad je odraslima potrebno da se osame.
Idemo.
Da li je to sladoledomobil?
Hajde, kupi sladoled!
Sa drugog sveta!
Ne znam...
Nije mi dobro ovako, Džejn i ja smo bile bliske, a sada...
Džejn je dobro, otišla je po sladoled...
Ima nove cipele, uštedeli smo za koledž.
Možda sam...
lakomislena zbog terpentina, ceo dan sam ovde.
Treba mi tvoja pomoć. Hoću da idem na televiziju.
Da odbranim našu umetnost!
Ići ćeš na televiziju? - Da, ali šta da kažem?
Mislim, šta me goni da slikam ove...
stvari?
Možda imaš nezdravu opsesiju sa devojčicama.
Slatko!
Izvini.
Izgleda da si uscrtao sebe u ćošak.
Ha, ha. Ako hoćeš grejanje ove zime, pomozi mi!
Valtere, umetnost je lična.
Šta natera odraslog čoveka da naslika ovakvu sliku?
Jer, ja, ja...
Odrastao sam okružen sa šest sestara.
Odrastao sam u sirotištu.
Živeo sam u svetu gde...
odrasli nestaju, a deca i mačići beže...
preko nenaseljene zemlje.
Šta je sa uličnim pejzažima, zašto si ih slikao?
Pa, živeo sam tamo, iskusio sam to...
Da li su ulice zaista sunčano šarene i pune cvećara?
Naravno da nisu. To je bilo nakon rata.
Svuda su bile ruševine.
Putovao sam po kontinentu.
Šteta je bila stravična.
Moja duša je bila uplašena tokom studentskih dana.
Ništa u mom životu nije imalo tako jak uticaj
kao slika dece,
ratom uništena nevinost,
bez roditelja, beskućnici,
boreći se oko đubreta.
Tako je... moj slikarski život
istinski počeo.
Od tada sam slikao
izgubljenu decu, sa velikim očima.
Očima koje će zauvek zadržati svoj nemir.
Koliko je prodato danas? - Prodato?
Ništa, sa ovom ruljom.
Ovi samo gledaju, ne mogu oni sebi priuštiti ove slike.
Ali odlazi mnogo postera.
Počeo sam da naplaćujem postere.
Prvo za pet centi, onda za deset.
Da, Megi, ludo!
A onda pomislih, da li bi radije prodao sliku za 500 dolara
ili milion jeftinih postera?
Ljudima nije bitno što je kopija.
Samo žele umetnost koja ih dotiče.
Tako možemo prodavati bilo gde!
Svuda!
Ovde zaudara, trebalo bi da otvoriš prozor.
Koliko je sati?
Šest i trideset.
Šta je to iza? Da vidim.
Valtere, to je lično! - Lično? Mi smo venčani!
Ne bi trebali da imao tajne među sobom.
Stavi je ovde, stavi je ovde!
Potpuno drugačiji stil.
Da, jeste.
Pomalo liči na tebe.
Pa, to je... autoportret.
Kako ću to da objasnim?
Mislila sam...
Možda sebe da potpišem...
To bi bilo pomalo zbinjujuće, zar ne?
Kin, to sam ja. - Znam.
Ali kad me pitaju da li slikam, ne znam šta da kažem.
Bilo bi lepo da s ponosom mogu da kažem "To je moje".
Kome si rekla za velike oči? - Nikome.
Ako bilo kome kažeš ova imperija propada.
Hoćeš da vraćamo novac?
Mi smo učinili prevaru! - Znam!
Pobogu, znam, živim sa tim u svakom trenu svog života!
Ja se držim dogovora.
Nikome ništa nisam rekla.
Molim te! Pusti me da imam ovo.
Nisam znao da slikaš, Margaret. - Ne pričamo o tome.
Nažalost, ljudi ne kupuju radove žena umetnika.
A Džordžija O'Kif?
Margaret, odakle crpiš ideje?
Svet oko mene...
Volim Modiljanija... - Modi šta?
Modiljani...
Zaboga, Margaret, Dik piše u trač rubrici, drži se porodične priče.
Baci pogled na Džejnine radove.
Kakav talenat!
Vidi ti nas Kinove!
Ako nam isečeš vene mi krvarimo ulje!
Evo male gošće!
Četvrti član Kin slikara!
Lili, srce, kako si? - Dobro sam, tata.
Ispao mi je zub. - Stvarno?
Potukla si se?
Ne, otpao je.
Da li ja treba da se pozabavim vilom Zubić ili je mama to već završila?
Ona je završila.
Dobro, dobro! Džejni!
Dođi!
Dođi, pokaži joj dečju sobu,
a onda, devojke, možete se priključiti zabavi!
Valtere...
Nikad mi nisi rekao da imaš još jednu ćerku?
Nisam? Naravno. Lili je iz mog prvog braka.
Izvinite. Oprostite.
Valtere, možemo li porazgovarati?
Šta se ovo dešava? - To je Lili.
Sigurno sam je spomenuo. - Ne, nisi.
Da li se useljava? - Ne.
Majka joj ide u Vegas za vikend. Treba da je uzimam jednom mesečno,
ali ne insistiram kod majke... - Kako si mogao da lažeš?
Ona je jako fina devojka... - Sigurna sam da jeste.
Ja sam prihvatio tvoju ćerku, nikad ništa nisam rekao.
Praviću se da to nisam čula, u redu?
Izvini, izvini.
Molim te, daj da završimo ovo!
Valter Kin i Pol Gogen imaju dosta zajedničkog.
Obojica su odbacili uspešne karijere da bi putovali po svetu...
Upoznao sam mnoge poznate osobe
i samo određen tip ljudi može živeti pod svetlom reflektora.
Valter je to mogao. Margaret? Ne baš.
Ja sam to naslikala. - Zaista?
Veoma je...
izazovna...
senzualna.
MDH
Vi ste tako... misteriozni.
Da.
Ne koristimo moje ime jer žene slikari nisu ozbiljno shvaćene.
MDH su moji inicijali.
Šta više, zanima me i numerologija.
Kao što znate, sedam je veoma dobar broj.
Sedam?
Srećom, moje ime je Margaret Doris Hokins,
"m" je trinaesto slovo alfabeta,
"d" je četvrto, a "h" je osmo.
Kad sastavite 1 i 3, to je 13...
Orgija boja i neke...
Izvinite!
Što čini 4 plus 4 plus 8,
jednako je 16, a 1 plus 6 jednako je 7.
Margaret?
Trenutak.
O čemu ti trtljaš? O deljenju?
Pomozi ovom svetu tako što ćeš začepiti!
Samo novac treba da vidiš u njemu!
Dva ludaka pala sa istog drveta, nepodnošljivo.
Zašto mi gladujemo dok oni prave novac? - Zato što je genije.
On prodaje slike.
Prodaje i fotografije slika, kao i razglednice fotografija slika.
Jednu bih naslikao za 10 minuta. - Ne bi imala budalastu iskrenost.
Kupci ne bi primetili.
Bože, ovo je pokret!
Di En!
Pobogu, mislila sam da imam pogrešnu adresu!
Znam, baš dugačak prilaz.
Iskreno, ni ja ne verujem da ovde živim.
Znam. Imamo hektar zemlje,
bazen,
pet spavaćih soba.
Mislim da ih je previše, obzirom da nas je...
samo troje ovde.
Odavno vas nisam videla.
Znam, Nort Bič je na 50 km, isto kao i da je na 500...
Pa, verovatno si zauzeta druženjem sa novim, bogatim drugarima.
Molim te, to su Valterovi prijatelji, stalno ih dovodi.
I Bič Bojsi su došli.
Da li si gladna?
Žedna jesam.
Kad smo se uselili mislila sam da je bar ekstravagancija ali
iznenadila bi se koliko je koristan.
Pa kako je Valter?
Ne može biti srećniji. Ima sve o čemu je sanjao.
Kao i ti!
Bajno!
Ono ti je atelje?
Ne, ne možeš tamo... - Hoću da pogledam!
Hoću da vidim kako izgleda radni prostor svetski poznatog umetnika!
Ne, ne, ne!
Di En! Molim te, ne idi tamo!
Ne možeš tamo ući!
I Valter ovde slika.
Da li je Valter ovde?
Šta se ovde događa?
Ništa, ja sam...
Samo sam...
Dovela Di En...
Znaš da ne volim da vide moj rad pre nego što je završen!
Ti i tvoja nebitna gomila ste prevaranti!
Umukni, Valtere, samo sereš! - Gubi se iz moje kuće!
Iz moje velike kuće!
Idi da prodaješ svoje ofingere od skulptura na buvljoj pijaci!
Jebi se!
Nikad više da je nisi pozvala!
Neću.
Moram da radim, Džejn. - Mogu li s tobom?
Ne, nikad ne mogu. Čak ne treba ni da pitam.
Kako si ti ušla ovde, a?
Nisi čula da nema posetilaca?
Tako ćemo, a?
Ti si jedino biće kojem mogu reći svoje tajne?
Pa...
Ja sam ih naslikala.
Jesam.
Sve do jedne. Svako veliko oko.
Ja.
I niko to nikad neće saznati osim tebe.
A sada ću da naslikam još jednu!
U šta se pretvorih, luda žena priča sa kučetom!
Uspešan dan!
Načuo sam opak trač!
Madam Čang Kaj Šek dolazi u grad, ravno sa Tajpeja!
Mislim da treba da joj poklonimo sliku.
Dik će to objaviti...
Ma briga me za Dika!
Upoznao sam čoveka iz UPI-ja. (Junajted pres internešnl)
Možda...
bi joj se svideo neki od tvojih ulučnih pejzaža.
Ma ne, možda bi mogla da nažvrljaš Kinesku četvrt.
Sa slatkom, malom devojčicom, sa velikim očima, onaj pogled...
Ne.
Ne, ne, ona je državni dostojanstvenik i zaslužuje...
delo koje si ti lično uradio.
Misliš?
Možda si u pravu.
Verovatno nema pejzaš pariskih ulica u palati.
Ukoliko madam Šek već ima Senika.
Molim? - Senik.
To je ima na tvojim ranim radovima.
Kaže se Sssse-nik!
Moj nadimak u Parizu!
Sve moje kolege studenti su voleli moje pejzaže
ali kako to nisu znali pravilno da izgovore nazvali su me Senik.
Što više lažeš, sve si manji.
Kako se usuđuješ da me optužiš? Ponosan sam na ranog Senika!
Zašto si onda premazao ime?
Da te posavetujem, ne koristi akvarel preko ulja.
Skida se.
To je ludo, zaboga! Videla si me da slikam!
Ne, nisam.
Uvek sam mislila da... jesam, ali to je kao opsena.
Iz daljine ličiš na slikara,
ali iz blizine nema tu ničega.
Studirao sam u Buz Artu! U Grand Komjeru!
Sate i sate sam proveo u Luvru!
Zureći u najveće majstore! - Valtere.
Da li si ikad bio u Parizu?
Želeo sam da...
Toliko sam želeo da postanem umetnik...
Ali nije to išlo...
Ne želim više da spavaš ovde.
Imamo još tri sobe u kući, izaberi jednu.
Koliko ovih još imamo? - Ne znam, možda tri hiljade.
Da li nam štampar duguje nešto? - Izvinite, gospođo, koliko je ova slika?
Idi, za šta te plaćam? - Da, g. Kin.
Čak nije moja, već njena.
"Njujork, Svetski sajam, 1964: Trka građevinara do otvaranja"
Ovo ništa ne menja!
Ja znam istinu. - Koga briga.
Možda je vreme da izmešamo stvari.
Da stavim moje ime pored MDH. - Ne!
Apsolutno ne! Već mrzim sebe što sam ti dala "Žene"!
Tiše!
Ne podiži glas!
Prićaču...
Glasno koliko želim!
Ne, nećeš, ili ću... Ukokaću te!
Molim? - Ako ikome kažeš...
Otpisana si! Poznajem ljude!
Sećaš se Bandučijevog rođaka, trgovac alkoholom?
Da li mi pretiš?
Dobro, ubij me.
Bože, godinama sam čuvala našu tajnu, nikad nisam...
Znaš li koliko mi je ovo bilo teško?
Nemam prijatelje.
Lagala sam svoje jedino dete!
Život imitira umetnost. Uplakani Kin!
Valtere, šta hoćeš?
Kod tebe je sve proračunato.
Evo nas na mestu našeg prvog sastanka.
Ne poričem da si mi potrebna, ti si ona koja ima dar.
Sada se ukazuje...
Drhtim od uzbuđenja!
Svetski sajam u Njujorku.
70 miliona posetilaca.
Otvaranje, ja otkrivam svoje remek-delo!
Koje remek-delo? - Tačno tako.
Gde sam bio do sada? Da Vinči ima "Monalizu",
Renoar ima "Brodarev doručak", gde je moje definišuće delo?
Ti si poremetio.
Umetnik ne može tek teko da najavi remek-delo.
Zašto ne?
Da li je to znao Mkelanđelo kada je na leđima slikao Sikstinsku kapelu?
Trebalo mu je četiri godine.
A ovo je najbolji deo! To je za UNICEF!
UNICEF je sponzor Hale obrazovanja.
Tako ćemo na kraju uzvartiti deci sveta!
"Izveštaj sa Svetskog sajma"
Ljudi bi me pitali zašto je ostala, zbog straha, manjka samopouzdanja?
Margaret je bila zarobljena u lažima u čijem stvaranju je učestvovala
a još jedno prikrivanje je gore od zločina.
Zašto si obećao ovoliko platno?
Zato što mora da obuhvati svu decu, sve rase.
Stotine tužnih lica! Marširaju u beskraj!
Konačni Valter Kin!
Izdavač tvrdi da je pravi trenutak za monografiju.
Znaš, prvoklasno.
"Majstori sutrašnjice".
Treba im moj razvojni put.
Moj umetnički razvoj. - Da, gde su tvoji početni radovi?
Toliko vremena provedeno u umetničkoj školi
a mi cepidlačimo o tvojim mladalačkim eksperimentima, nezavršenim ugljenima!
Mora da su ovde negde?
Znam da si sarkastična, ali ima tu dobrih ideja.
Ratni siročići iz Berlina, rani autoportreti...
Gubi se, pokušavam da radim.
Mama! Šta je sa večerom?
Mama, da li si tu?
Mama?
Mama.
Džejn, ovo je Valterov atelje, moraš da odeš!
Ja znam.
Ne, ništa ti ne znaš.
Nisam više dete.
Džejn!
Njujork Tajms
Pet... šest strana. Da li nešto previđam?
On je kao hulahop! Neće da nestane!
"Biće otkrivena u Hali obrazovanja".
"Svetski priznat umetnik je izabran..."
"Koji zastupa težnje sve dece sveta."
Ovo je apsurdno!
Ko je bio u komisiji za izbor?
Pa, nije postojala komisija.
Bio je to ručak, ja, Ed, Džerom, njegova žena...
Tehnički, nismo tražili prolog.
G. Kin nas je direktno kontaktirao.
Daj!
Kada otvore Svetsku izložbu u četvrtak, prodaja počinje!
U petak podnosim papire za razvod.
Zašto si stalno nesrećna?
Pa, ja ću da uživam u ovom popodnevu.
Gđo. Tisdejl.
Valter Kin.
Samo bih da se zahvalim na divnom gostoprimstvu.
Pa, dobodošli.
Hej, Kin. Da li si video Tajms?
Ceo dan sam se pripremao za ovaj divni događaj.
Trebalo bi da pročitaš Tajms.
"Užasno" "Nakazno"
"Neukusno"
Kako iko može reći nešto tako okrutno?
Šta tebe briga? Moje ime je oblaćeno!
Da li je ovde?
Da, možda zato bi za sve bilo dobro...
Ko je napisao ovo sranje?
G. Kin.
Ovo nije mesto za to.
Možda bi hteli da napišete pismo uredniku?
Čega se plašiš?
Samo zato što ljudi vole moj rad to onda znači da je loš?
Ne, ali ga takođe i ne čini umetnošću.
Umetnost treba da uzdiže, a ne da podilazi.
Naročito u Hali obrazovanja. - Nemaš ti pojma!
Zašto neko postaje kritičar? Zato što ne ume da stvara!
Bože, buđavi argument... - Ne prekidaj me!
Nemaš ti pojma šta znači izložiti tamo svoja osećanja!
Go, da ih ceo svet vidi! - Koje emocije?
To je sintetički, komercijalni rad.
Vaše remek-delo ima bezbroj Kina,
što ga čini beskrajnim kičom.
Šta je loše u najnižem zajedničkom imenitelju?
Ova zemlja je izgrađena na njemu!
Sve ću da tužim.
Sve.
Tužiću tog homića kritičara.
I Svetski sajam.
I UNICEF!
Srušiću te, UNICEF!
I sve slatke, male kutije sa novčićima!
Ali tebe ne mogu da tužim, zar ne?
Tvoja konačna izdaja!
Izdala si me sa tom slikom!
Prešla si
od sentimentalnog do kiča.
Valtere, nemoj!
Sviđa ti se da me napraviš lošim? Uživaš da mi se smeju?
Otvori, otvori!
Puštaj me unutra!
Vidim vas!
Ja ću vas...
spaliti...
Pući ćete kao atomska bomba!
Gde ste?
Mnogo mi je žao što nisam bila bolja majka.
Odavno je trebalo ovo da uradim.
Gde idemo, nemamo ni odeću!
Ni ne treba nam obzirom gde idemo.
Havaji.
Stvarno? - Da.
Da, Havaji, to je raj.
Tamo su...
ptice, cveće, divne boje...
Tamo ćemo stvoriti novi život za nas.
Može? To je moja devojka!
Honolulu, godinu dana kasnije
Halo?
Tebe je teško naći,
mislio sam da nikad neću uspeti.
Valtere...
Pomalo sam uzrijan.
Danas sam poštom dobio neke čudne papire.
To je zvanični zahtev za razvod, molim te da ga potpišeš.
Da? Da ne žuriš malo?
Valtere, želim razvod.
Boli me to što kažeš. Mrzim što je došlo do ovoga.
Pa...
Mogao bih da se složim sa razvodom ako bi...
Ako mi prepišeš prava na svako platno koje je naslikano.
Ako je to cena. - Stvarno?
Dobro.
Onda treba da se dogovorimo o budućim prihodima.
Pobogu, Valtere, koliko ti još novca treba?
Ovo su moji uslovi ako hoćeš da nestanem iz tvog života.
Naslikaćeš još 100 siročića, još 100 Valtera Kina!
Džejn.
Idem do pošte, hoćeš sa mnom? - Neću, idem na surfanje sa društvom.
Prijatelji su ti pomalo divlji. - Opusti se, mama.
Nemoguća si!
Dovučeš me na Havaje,
je nađem prijatelje a ti se stalno žališ na njih.
Možda ti treba da nađeš prijatelje!
Znaš da ne mogu da dovodim ljude u kuću.
Tako je, inače će videti dragocene slike!
Zdravo. Obilazimo sve komšije u okolini sa važnom porukom.
Želimo da podelimo sa vama
divne stvari koje je Bog učino za čovečanstvo.
Sa mog mesta ne vidim mnogo dobrog oko sebe.
Samo mnogo gordosti, lopovluka i loših međuljudskih odnosa.
Znate li šta kaže Timoti, poglavlje 3, 1 do 5?
"U poslednjim danima, biće nam teško vreme."
"Muškarac će voleti sebe."
Kao moj bivši muž.
Da li bi ušli?
Ovde piše:
"Onaj što obožava Jehovu mora biti pošten u svemu."
Ne mogu da verujem da si pustila ljude u kuću.
Takođe kaže:
"Ne laži. Govori istinu. Ne daj da lopov ponovo krade."
Sranje, ovo je ludo, sve ove kopije!
Ti si kao Vorhol.
Vorhol ja kao ja!
On mi je ukrao slavu!
Moj umetnički pribor!
Proizvodnja! Imao sam fabriku pre nego što je čuo za konzervu supe!
Danas imao specijalnog gosta, svetski poznata osoba.
Aloha, pozdravimo Margaret Kin.
Da li je istina da je vaš muž Valter najprodavaniji slikar na svetu?
Ne... Big Lolo.
Sve što si sada rekao je laž.
Prvo:
Valter i ja nismo više u braku.
Drugo:
On...
nije slikar.
Da li sam nešto pobrkao?
Zar on nije autor velikih očiju?
Ne.
Mada za njih prima zasluge već deset godina.
Ja sam...
jedini slikar u porodici.
Nemoj da me zezaš!
Znate šta me je razbesnelo?
Margaret je ovo rekla nekom debeljku što pritiska dugmad!
Umesto cenjenom novinaru kao što sam ja.
Znala sam.
Očekivano.
Margaret je poludela. Moraš mi pomoći.
Treba mi priča.
Nacionalni nivo, da smiri stvar!
Ne znam, Valtere.
To što je rekla prilično je vruće. - To je ludo!
Čak nema smisla!
Kada sam ja studirao umetnost u Parizu ona je bila dete u Tensiju!
Vidi.
Moji rani radovi.
Siročići, Berlin, 1949.
Zašto bi Margaret uradila ovako nešto?
Odlepila je!
Ostavlia me da bi se odselila u džunglu!
Spetljala se sa religioznim fanaticima!
Jehovini svedoci.
Ne znam ništa o njima.
Ne slave Božić, ne saluriraju zastavi!
Nisu dozvolili da Džejn ide na proslavu mature!
Ide na to da sam luda!
Tvrdi da sam ja koprala njega! Da me je on naučio slikanju!
"Koristi projektor da kopira moj rad i onda ga ispuni bojom".
Šta od toga nije istina? - Sve.
Osećam se dobro posle dugo godina,
neću mu dozvoliti da mi to oduzme!
Da li je tužba u redu za Jehovu?
Sedamnaest miliona dolara! Svet umetnosti bruji!
Danas će advokati izložiti svoje argumente
u slučaju Margaret Kin protiv Valtera Kina i Ganet novina.
Suđenje koje može doneti najveću nadokandu za prevaru u istoriji Havaja.
G. Kin! Da li ste zabrinuti zbog optužbi?
Veoma sam ljut ali srećom Ganet novine su uz mene.
Očekujem da će suđenje biti završeno do podneva.
Samo bih voleo da neko ovoj ženi pruži psihijatrijsku pomoć.
Izvinite nas, izvinite.
Margaret Kin je javna ličnost.
Kao takva mora da dokaže da su naše novine
bile svesne sa mogućom prevarom.
Ne postoje dokazi da su naši urednici mogli da znaju da su tvrdnje nesitinite.
Želimo da priložimo 692 članka i intervjua
u kojima gđa. Kin
navodi g. Kina kao autora takozvane dece za velikim očima.
Koliko godina unazad?
Gđa Kin je davala ove izjave od 1958.
Ovo je veoma čudan slučaj.
Ove slike vise u muzejima širom sveta kao delo g. Kina.
Bez obzira na istinu,
gđa. Kin je nemerljivo doprinela ovoj konfiziji.
Deluje nemogućim da Ganetovi članci budu zakonski tretirani kao kleveta.
Tužba protiv njih se odbacuje. - Hvala, g. sudija.
Srećno, Kinu.
Srećno? Gde vi idete?
Bili smo optuženi za klevetu. Ti si optužen za prevaru.
G. Kin.
Izgleda da nemate zastupnika.
Da li želite odlaganje da bi pripremili svoj predmet?
Uvek sam brinuo o sebi.
Ne treba mi grupa rent-a-odela da brane moje dobro ime.
Nastavimo!
Zabrinut sam za mog starog drugara, Valtera Kina.
Mozak mu je prokuvao na havajskoj vrućini.
Jedino znanje koje ima o sudovima potiče od televizijskih serija.
Ja sam jedini tvorac mojih dela.
To je moj ceo život. Moj doprinos svetu!
G. Kin.
Rekao sam vam da morate postaviti pitanje svedoku.
Ako zastupate sebe, sada ne možete davati izjave.
Da, dobro.
Teško je sve ovo uraditi!
Gđo. Kin!
Kako očekujete da iko proguta vašu fantastičnu priču?
G. Kin!
Gđo. Kin...
Izgledate kao razumna...
Normalno inteligentna žena.
Kako ste mogli...
Da pristanete na tako ekstremnu prevaru?
Bila sam prisiljena.
Ti si me...
Dominirao je nada mnom.
Buncao je i besneo ako ne radim ono što on želi.
Plašila sam se...
Nisam videla druge opcije i tako sam pristala.
Podsećam te da si pod zakletvom!
Samo sam mu dala...
Dozvolila sam mu... da preuzme zasluge za velike oči.
One su bile odraz mojih osećanja. Bilo je kao da gubite dete.
Ali, bila sam slaba.
Nisam mislila sam da mogu da odem i izdržavam...
Sebe i svoju ćerku. A on je rekao...
Da niko neće kupovati slike bez njegove sposobnosti.
Možda je bio u pravu.
Bio si...
veoma telentovan... da budeš šarmantan.
Ti si genije za prodaju i promociju.
Kao da si opisala dva različita čoveka.
Jedan je sadistički džin a drugi je
očaravajući džentlmen. - Da, to si ti, Valtere.
Džekil i Hajd. - Sramna izjava!
Zahtevam da se briše iz zapisnika! - Odbija se!
Ne, ti si bio sraman!
Stalno si me kritikovao! Ponižavao si me!
Rekao si da ćeš me ubiti ako kažem istinu, e, pa govorim je!
G. sudijo!
Tražim poništenje!
Ti si lažov! Ni ne znaš šta je istina!
Ovo nije kućna svađa!
Možda i jeste, ali mi ostali ne želimo da vas gledamo u tome.
Izvinite zbog emocija.
Ja sam umetnik.
Možda.
G. sudija,
pozivam svog svedoka...
g. Valter Stenli Kin.
Zaklinjete se da ćete govoriti istinu, s Božjim pomoću?
Da.
G. Kin.
Izgleda da imamo insinuacije i protivrečne izjave
u vezi nastanka velikih očiju.
Da li bi razjasnili ovom sudu
ko je izlegao ove slike?
Ja sam stvorio ovu decu.
Koreografija nije neophodna, samo sedite i svedočite.
Imao sam divan život.
Bio sam umetnik.
Prijatelj slavnih ljudi, mada...
Kada se osvrnem unazad, da odredim šta je zaista bitno...
To je moja posvećenost gladnoj deci sveta.
Sve je počelo u...
u Berlinu, nakon Drugog svetskog rata.
Siročići...
Ščepali bi bodljikavu žicu. Njihova tela...
razderana...
njihovi koščati prsti, velike oči.
Džoan Kroford ulazi... - G. Kin!
Sedite!
Merlin Monro, ja...
Džeri Luis je tražio da naslikam njega i njegovu porodicu.
Natali Vud mi prilazi
i kaže
"Ovo je najbolja slika koju sam videla u svom životu!"
Dosta je! - Nisam završio.
Zapravo, jeste. Ne mogu više da podnosem vaše šarene laže.
Vi ne svedočite, vi opstruišete!
Sud je ionako preopterećen, i bez vaših besmislica.
Možemo ostati ovde dok ne ostarimo i poumiremo
ali je očigledno da se slučaj svodi na vašu reč protiv reči gđe. Kin.
Poništenje? - Ne, nije poništenje!
Po mom mišljenju...
samo je jedan način koji će ovo razrešiti.
Oboje ćete slikati.
Štafelaje stavite na obe strane sudijskog stola.
Ne tražim remek-dela, ne razumem se mnogo u ovo,
ja sam pravnik, nisam umetnički kritičar.
Da li vam je dovoljan jedan sat?
Da, g. sudija.
Dobro.
Oboje ste dobili jednak materijal.
Bez daljeg odlaganja, gđo. Kin, g. Kin,
sudnica je vaša.
G. Kin?
Pripremam se.
Čekam muzu da me nadahne.
Vaša muza ima 58 minuta.
G. Kin, da li ste dobro?
Moja stara povreda ramena, ja imam...
loše mišiće...
Koristim lekove protiv upale.
Mislim da neću moći da slikam danas.
Porota je glasala u korist Margaret Kin po svim tačkama.
Dobila je tužbu za klevetu, duševni bol, uništenu reputaciju...
Hvala, mnogo hvala!
Margaret, kako ćete nazvati sliku?
Dokaz 224.
Margaret, može li autogram?
Dve stvari su bile bitne za Margaret, njena ćerka i njene slike.
Nakon svih ludih obrta, njena priča je došla do kraja, sa obema.
Valter nikad nije prihvatio poraz, insistirajući do kraja života
da je on pravi umetnik.
Umro je 2000. Ogorčen i siromašan.
Nikad nije naslikao još neko delo.
Margaret je našla ličnu sreću i ponovo se udala.
Nakon mnogih godina na Havajima preselila se u San Francisko,
gde je otvorila galeriju.
Još uvek slika svakog dana.